Adaptarea Bubuloimare
Un simplu fapt.
Vei muri.
In ciuda oricărui efort, nimeni nu trăieste vesnic.
Scuze că am stricat plăcerea.
Sfatul meu e, când vine vremea, nu intrati in panică.
Nu pare să vă ajute.
Cred că trebuie să mă prezint.
Dar totusi, mă veti intâlni curând.
Nu inainte de vreme, desigur.
Am o metodă să-i evit pe cei vii.
Cu exceptia unor dăti.
O dată la un timp lung...
nu mă pot abtine.
Devin interesat.
Nu stiu exact ce era cu Liesel Meminger.
Dar m-a atras.
Mamă.
Si mi-a păsat.
Vrei să spui câteva vorbe ?
Adio, scumpul meu.
HOTUL DE CĂRTI
GERMANIA, FEBRUARIE 1938
Traducerea: Snake_Eyes & George Bectas
Titrări Team
Te-ar fi păstrat dacă ar fi putut.
Stii asta, nu-i asa ?
Iată-ne ajunsi. Vino, Liesel.
Hai să-ti cunosti noii părinti.
Vino.
Hans Hubermann.
Heinrich.
Unde-i băiatul ?
A murit.
Cum adică ?
Pe drum incoace.
Au trebuit să-l ingroape lângă drum.
Ne-au promis doi copii cu două alocatii.
Rosa, nu poti invinui băiatul că a murit.
Nu, o invinuiesc pe mama lui.
I-a târât de-a lungul tării nemâncati si nespălati !
Voia să scape cu viată.
Ai văzut fetita ?
Murdară.
E adevărat ce se spune de comunisti. Murdari si prosti.
Vorbesc cât de tare vreau.
Vino.
Vino !
Care-i problema cu ea ?
Maiestatea voastră.
Voi la ce vă uitati ?
Asta e strada Heaven, noua ta casă.
Hei, iubăretule ! Putem continua jocul ?
Intră, te rog.
Haide.
Cum zici ?
Ne-au dat una mută.
Du-te sus.
Unde e ?
Aceea.
E pentru tine.
Hans !
Da, raza mea de soare ?
Bună dimineata, maiestatea voastră.
Poti opri gălăgia ?
Cum spui ?
Mersi.
Vorbeste ?
Ascultă, de azi inainte imi spui "Mamă", da ?
Spune-o.
Mamă.
Bun.
Si bastardului, porcului lenes...
ii spui "Tată." Ai inteles ?
Tată.
Cine-o fi ?
Cine e ?
Rudy Steiner, dnă Hubermann.
Ce doresti ?
Mama mi-a zis că ai o fată acum.
Ce te priveste pe tine ?
Am venit s-o iau la scoală.
De ce oamenii nu-si văd de treburile lor ?
Bună, Rudy.
Bună !
De ce crezi că esti potrivit pentru fata mea ?
Rudy.
Am aproape 12 ani.
Liesel, mănâncă supa si mergi de te imbracă.
Nu intra, bastard murdar ce esti.
Grăbeste-te, Liesel.
Iti place să alergi ?
Pe pariu că te intrec.
Nimeni nu m-a mai intrecut la alergare.
Nu vorbesti prea mult, asa-i ?
Un scuipat inseamnă "Da" si două inseamnă "Nu" ?
Mă bucur că ne intelegem.
Mama nu mi-a zis să vin să te iau.
Am crezut că ai nevoie de un prieten.
- Multumesc frumos ! - Rudy !
Ce naiba pui la cale ?
Nimic, tată.
Atunci mergi la scoală.
Haide.
Tu cine esti ?
Noua fată a dnei Hubermann.
Nu vorbeam cu tine, Steiner.
Vorbeste, fată.
Liesel Meminger.
Cretă, tablă, nume.
Haide, fată. Nu avem toată ziua.
Scrie.
Liniste.
Liniste !
Inapoi in bancă. Acum.
Liniste.
Nebună ! Nebună ! Nebună !
Hei, nebuno. Incă nu stii să citesti ?
Haide. Citeste un cuvânt. Citeste ceva.
Nebuno.
Il omoară !
Cred că n-a fost prima ta luptă.
Franz Deutscher n-a mai fost lovit asa...
de când a urinat in mâncarea lui Tommy Muller.
Franz Deutscher nu pare un tip destept.
E cel mai prost din scoală.
Dar se rade.
Stii să ajungi acasă ?
Doar pentru că nu stiu să citesc nu inseamnă că sunt idioată.
Bine. Atunci te urmez.
Ai putea să te inscrii in echipa de fotbal.
Incetează să incerci să-mi fi prieten.
Nu voi sta pe aici prea mult.
De ce nu ?
Voi fugi. Din cauza asta.
Unde ?
Nu-i treaba ta.
Anuntă-mă când.
De ce ?
Ca să vin cu tine.
Nu intelegi. Vorbesc serios.
Trebuie să-mi găsesc mama.
Dna Hubermann ?
Nu, mama mea reală.
Minunat.
As vrea s-o intâlnesc.
Acum ce faci ?
Mă intrec cu tine.
Pariu pe un sărut că te pot intrece.
De ce as vrea să te sărut ?
Nu stiu. Contează ?
Eu voi câstiga.
Doar până la capătul străzii.
Si dacă câstig eu ?
Nu trebuie să mă săruti.
Vreodată ?
Ce-ti pasă ?
Doar nu rămâi prin zonă, nu ?
Hei ! Scrofita !
Ai trisat.
Si ce dacă ?
- Te-am intrecut. - Ba nu.
Am fost la egalitate.
Egalitate inseamnă că primesc sărutul.
Poti să te pupi singur.
Dumnezeule.
Te va omori.
Cine ?
Dacă crezi că sunt usor de cucerit...
te inseli amarnic.
Ai auzit ?
Am venit doar să-ti spun noapte bună.
Ce-i asta ?
E a ta ?
De ce o fată drăgută ca tine ar dori să citească asa ceva ?
Esti sigură că-ti apartine ?
N-a fost mereu a mea.
A apartinut fratelui meu.
Inteleg.
Fratele tău...
Numele lui era Pieter Strauss ?
Stii ce spune ?
Vrei să stii ?
Nu prea mă pricep la citit.
Va trebui să ne ajutăm reciproc.
Da ?
Mai bine am incepe.
"Manualul groparului"
Ridicati steagurile rosii pentru efortul german.
Vrem să pavăm drumul spre libertate.
Pentru efortul german.
Vrem să pavăm drumul spre libertate.
Nu vom crea un pact frătesc
cu evreii sau altii.
Că vor falsifica certificatul de libertate
al poporului german.
Noaptea de cristal - Stuttgart Noiembrie 1938
Walter.
Ascultati, mi-a spus că poate lua doar unul.
- Ia-l pe Max. - Nu, mamă.
Ia-l ! Plecati !
Nu voi pleca fără tine.
Ba da.
Pe mormântul tatălui tău, vei pleca.
Nu mai face pe eroul, Max.
Unul sau niciunul.
Vino.
Hârtiile sunt inăuntru.
Nu arată bine, dar sunt suficiente.
Du-te si găseste-l.
Iartă-mă.
Când i-am prins sufletul lui Max Vandenberg...
momentul ăsta il bântuia cel mai tare.
Pentru că isi părăsise mama.
Pentru că simtea acea ingrozitoare consolare...
că el urma să trăiască.
Jesse Owens e cel mai rapid om de pe pământ.
Voi doi, aveti grijă.
Ce faci, tată ?
Muncesc.
Credeam că le vopsesti, nu le răzuiesti.
E la modă răzuirea, Rudy.
Ce poti face ?
"Contabil."
Mă faci mândru, fetito. E desteaptă, Rudy.
Da, dle.
Ce-i ăla contabil ?
Ceva de care nu vom avea niciodată nevoie.
"Vă dorim...
"succes...
"in...
"carieră...
"La funeralii...
"Afacere."
"Cu afacerile de inmormântare."
Am reusit. Prima ta carte.
Felicitări.
Promite-mi un lucru, Liesel.
Dacă mor in curând ai grijă să mă ingroape cum trebuie.
- Da ? - Da.
Nu sări capitolul sase.
Putem incepe din nou ?
Mâine.
Dar e mâine.
Culcă-te acum.
Il chema Werner.
Vino. Am o surpriză pentru tine.
E foarte intuneric aici.
Mai bine am aprinde lumina.
E un dictionar.
Câteva din cuvintele pe care le-am invătat.
Adăugă cât de multe doresti.
Iti apartine.
Mersi, tată.
A reusit ! A făcut istorie !
Jesse Owens...
cel mai rapid om in viată !
Hei !
Ce-i asta ?
Vreti să rămâneti un membru ? Educati-vă fiul !
De ce ?
De ce Jesse Owens ?
De ce ?
E cel mai rapid om de pe pământ.
Cel mai rapid om de pe pământ !
Băiatul e nebun.
- Doare. - Stai nemiscat, Rudy.
Are până si in urechi.
Barbra...
Bine, descurcă-te tu cu el.
Fiule...
nu poti merge pictat in negru, ai auzit ?
De ce nu ?
Pentru că nu trebuie să-ti doresti să fii negru.
De ce ?
Pentru că asa spun eu. Da ?
"Dragă mamă, azi e ziua Furherului.
"Mi-as dori să fie a mea.
"Poate atunci ai putea veni să mă vezi.
"Mi-e dor de tine toată ziua.
"Câteodată, cred că te zăresc pe stradă.
"Dar niciodată nu esti tu.
"Noua mea mamă e ca o furtună. Huruie mereu. "
Hans, unde ai pus steagul ?
Dacă nu-l găsim, vor spune că transmitem ceva.
Bine, bine, bine.
O să caut in pivnită.
Dumnezeule ceresc.
Liesel, stiu că-ti place aici...
dar nu crezi c-ar trebui să fii afară ?
Ii scriu mamei o scrisoare.
Foarte bine.
Spune-i din partea mea, că as putea face si fără cicăleală.
Nu mama aia.
Inteleg.
Ce ii povestesti ?
Totul.
Despre tine, mama si Rudy.
O poti trimite in locul meu ?
Ei bine...
O poti da femeii care m-a adus aici.
Dna Heinrich ? Da.
Cred că o va da mai departe.
Am găsit.
De ce ii scrie mamei ei ?
E mama ei.
Nu voi arunca bani buni...
pe un timbru al unei scrisori la care nu se va răspunde.
Ce era să-i spun ?
- Hans ? - Alex.
Om bun. Sunteti gata ?
Desigur.
Liesel !
Haide, Liesel, vom rata parada.
Corect.
Haide, să mergem.
- Scrofita. - Bună, Rudy.
In timpul acestei revolutii national socialiste
atâta timp cât natiunea prosperă, noi nu vom scădea
determinarea noastră pentru curătare morală
si intelectuală pe interior.
Educatia, teatrul, filmele, literatura, presa
sunt pilonii de suport
care au format unicitatea personalitătii natiunii noastre.
Si de aceea ne-am adunat aici in seara asta
ca să ne eliberăm de mizeria intelectuală.
Vom extermina maladia
ce a infectat Germania in ultimii 20 de ani.
Vom distruge complet lanturile
ce au fost făurite să ne inrobească.
Vom lupta cu dusmanii si dacă asta va insemna război
vom sta lângă Fuhrer până la victoria finală.
Un astfel de război va restaura natiunea noastră
si ii va termina pe dusmani.
Sfârsitul plutocratilor,
sfârsitul comunistilor
si sfârsitul evreilor.
Măretului nostru imperiu german
si iubitului nostru Fuhrer, Adolf Hitler.
- Victorie ! - Trăiască !
Salut, Jesse Owens.
Dispari, Franz.
Lasă-l in pace.
Iti place discursul, nebuno ? L-ai ascultat ?
Ce-i cu el ?
Mama ta era una dintre ei, asa-i ?
O comunistă ? Asa spun ei.
Care "ei" ?
Chiar arăti ca una.
Despre ce vorbesti ?
Nu vorbeam cu tine, Steiner.
Stie ea.
Arde o carte.
Haide, arde o carte.
Haideti ! Vă urmăresc pe amândoi.
Despre ce-a fost vorba ?
Nimic.
Liesel.
Pe unde ai umblat ? Ti-am zis să ne intâlnim la biserică.
Scuze, tată.
Să mergem acum.
Ce este ?
Nimic.
Ti-e rău ?
Nu, sunt bine.
Spune-mi, ce se intâmplă cu tine ?
Ce naiba e asta ?
Ai furat-o ?
Scuze, tată.
Ii vei spune mamei ?
Tată ?
Te-a văzut cineva ?
Să-ti spun cum facem.
Să rămână secretul nostru.
O vom citi ca pe cealaltă carte.
In pivnită.
Mersi, tată.
Bine.
Mai bine ne-am intoarce până nu-si face mama griji. Nu vrem asta.
Vino, Liesel.
Ce este ?
Liesel ?
Mama mea nu se mai intoarce, asa-i ?
E comunistă ?
- Cine ti-a spus ? - Este ?
A luat-o Fuhrerul ?
Atunci il urăsc pe Fuhrer.
Nu.
Nu poti spune asta.
Niciodată să nu spui asta.
Ai inteles ?
Vino.
"Omul invizibil de H.G. Wells."
Sună bine.
"Primul capitol
"Sosirea omului ciudat.
"Ciudatul a venit devreme in Feb..."
"Februarie."
Fată bună.
Cine e ?
Tată, cine e ?
- Hans Hubermann ? - Da.
Incă mai cântati la acordeon ?
Repede.
- Tată ! - Liesel, treci la culcare !
Ce-i asta ?
Max.
Nu. Nu.
Ajută-mă.
Il vom pune sus.
Liesel, totul e in regulă.
Asa.
Ii voi incălzi supa.
Cine-i, tată ?
Am ceva foarte important să-ti spun, Liesel.
Trebuie să asculti.
Nu-i acordeonul meu.
Proprietarul acordeonului e tatăl băiatului.
L-ai furat ?
Nu.
Am avut grijă de el.
A murit ?
Da.
Acum multi ani.
Inainte să te nasti.
L-am văzut murind.
In război.
Ai fost la război ?
Da.
Tatăl lui si-a dat viata...
pentru mine.
Si i-am promis familiei...
dacă vreodată i-as putea ajuta, am s-o fac. Le-am promis.
Acum vreau să-mi promiti.
Vreau să-mi dai cuvântul tău
că nu vei spune nimănui de oaspetele nostru.
Nimănui. Niciunui suflet.
Nici măcar lui Rudy.
Nu glumesc, Liesel.
Niciunui suflet.
Ai inteles ?
Da.
O persoană e bună dacă-si tine gura, Liesel.
Promiti ?
Da, tată.
Promit.
Ai stat de vorbă cu ea ?
Da.
Nu poate spune nimănui.
Stie.
- Putem avea incredere in ea ? - E fata noastră.
- E un copil ! - Rosa.
Nu avem incotro.
Pare mort.
Probabil a uitat ce gust are mâncarea.
Cu ce il vom hrăni ?
Abia avem suficient pentru noi !
Ne vom descurca.
"Ne vom descurca."
Am stiut mereu că intr-o zi se poate intâmpla.
L-am putea preda mâine.
Autoritătile ar intelege.
Am putea spune că era noaptea târziu...
Rosa.
- Stiu. - A venit la noi.
- Ii datorez totul familiei lui. - Stiu.
Atunci, asta e.
Ne vom comporta pe cât posibil de normal.
Bună.
Despre ce ai visat ?
Despre mama mea.
E cartea ta ?
Da.
Nu...
N-a fost mereu a mea.
Ai furat-o ?
Nu.
- O pot vedea ? - Nu-i...
Nu-i pentru copii.
Bună dimineata, Max.
Ai cunoscut-o pe Liesel ?
Liesel.
Nu-ti fă griji.
E o fată bună.
Nu suflă o vorbă.
Bine, scrofito.
Care-i graba ?
Trebuie să ajung acasă.
Să ne intrecem.
Trebuie să intru.
Ce vrei, să-ti dau eu voie ?
Nu, doar iti spuneam.
Bine.
Ne vedem, scrofito.
Unde ai fost ? Ai intârziat.
Am alergat cât de repede am putut.
Si nu ai mentionat nimănui nimic ?
- Nu, mamă. - Rosa...
Liesel ! A adormit.
Cel putin cineva apreciază ce gătesc.
Imi cer scuze.
Va fi in regulă ?
Desigur.
Esti o fată curioasă.
N-am vrut.
E in regulă.
Despre ce e vorba ?
Hitler.
Te ascunzi de Hitler ?
Da.
Esti comunist ?
Sunt evreu.
Ti-a luat mama ?
Probabil.
Nu-ti face griji.
Si eu am plâns când am venit prima dată.
Supa e groaznică, asa-i ?
Cred că ti-e greu să crezi, dar...
e cea mai bună pe care o vomit.
Liesel !
Am o treabă pentru tine.
Si nu uita să numeri banii.
Intoarce-te cu suma potrivită
sau nu te mai intoarce deloc.
Casa primarului.
Esti sigur ?
Mai vezi si alte case care arată asa ?
Odată a luat cina cu Fuhrerul.
Spălătoria.
Intrati.
Du-te.
Asteaptă.
Multumesc frumos.
Deci iti plac cărtile ?
Vino.
"Cărăusul viselor."
Rudy.
Trebuie să plec.
Te poti intoarce oricând doresti.
Vor fi aici.
Da, dnă Hermann.
Imi poti spune "Ilsa".
Eu cum să-ti spun ?
Liesel.
Esti o fată curajoasă, Liesel.
Revino, scrofito !
Prinde-mă !
Hei, nebuno ! Ai auzit ?
Anglia ne-a declarat război ! Suntem in război cu Anglia !
Suntem in război !
Anglia ne-a declarat război !
Intotdeauna e la fel, incântarea de a intra in război.
Am intâlnit atâtia tineri de-a lungul anilor...
care credeau că alergau spre dusmanii lor.
Adevărul era că alergau spre mine.
Da !
Excelent.
Data viitoare uită-te pe unde mergi.
Dispari, Franz.
Ce este, Jesse Owens ? Am crezut că-ti place să fii negru.
Cine-i Johann ?
Ii plăcea să citească.
Si era curajos ca si tine.
Sunt toate ale lui. Tot ce cunostea.
Toate de aici.
Toate la locul lor.
Nu i-au găsit niciodată corpul.
Dacă mi-ar fi arătat corpul i-as fi crezut.
Dar cum poate renunta o mamă ?
O mamă nu-si abandonează niciodată copilul.
Trebuie să plec.
Crezi că mama m-a iubit cu adevărat ?
Desigur.
Fiecare mamă isi iubeste copii.
Chiar si a lui Hitler.
Crezi că-i scrie ?
" Dragă Fuhrer...
"asteaptă să ajungă taică-tu acasă.
"Cu dragoste, mama."
"Dragă Fuhrer, curătă-ti mizeria."
"Dragă Fuhrer, cine te-a tuns ?"
"Doar nu iesi imbrăcat asa ?"
"Ce-i cu aia pe buza ta ?"
"Nu ridica vocea la mine."
"Nu mai scuipa când tipi."
Hans...
are escare.
Atunci trebuie să se ridice si să se miste.
Nu poate să se plimbe.
De ce nu ?
Că oamenii il vor vedea.
Nu poate sta asa la nesfârsit. Trebuie să se miste.
De ce ?
Gura ! Pentru că asa spun eu.
Rosa.
Si ce propui ?
"Propui" ? Ia ascultă la ea.
Propun să-l punem jos.
Stim că nu e bine.
Regret.
Te rog să nu-ti ceri scuze. V-am pus pe toti in pericol.
E mai mult decât merit.
Lectiile lui Liesel. E un dictionar.
Am incercat să-l fac pe cât de confortabil am putut.
Imi cer scuze că nu e pat.
Stii ce s-ar intâmpla dacă l-ar vedea cineva.
Iti poti face lectiile oricând doresti.
Ai grijă să ciocănesti mai intâi.
Sunt doar jos. Nu plec nicăieri.
Promit.
Nu te uita asa la mine.
"Meduza".
Meduza.
Spune-mi, de unde iei cuvintele astea ?
E secret.
Cui i-as putea spune ?
De la sotia primarului.
Mă lasă să-i citesc cărtile.
Le memorez.
"Memoria este scribul sufletului."
Stii cine a spus asta ?
Un om pe nume Aristotel.
Imi poti face o favoare ?
Imi poti descrie ziua ?
Cum e afară ?
E innorat.
Nu, nu, nu.
Cu cuvintele tale.
Dacă ar putea ochii să vorbească...
ce ar spune ?
E o zi palidă.
"Palidă". Bine. Continuă.
Totul s-a oprit in spatele unui nor.
Si soarele...
nu arată ca un soare.
A ce arată ?
Ca o stridie de argint ?
Mersi. Am văzut asta.
Ascundem un evreu.
Johann ?
Nu.
E Liesel.
Ce inseamnă asta ?
Si nu a spus de ce ?
Nu inteleg.
I-am călcat cămăsile exact la fel.
Poate că nu-si mai permit.
Ei nu-si mai permit ?
Noi nu ne mai permitem.
Alt client pierdut.
Si patru guri de hrănit.
Ei bine...
Sunt două mese pe zi in loc de trei incepând de azi.
Asta e tot.
Ti-am făcut un costum.
Vreau să-l porti la aniversarea de 14 ani.
Te vei intoarce atunci, tată.
Nu-i asa ?
Hans !
Rosa...
Te rog, te implor...
vrei să taci pentru cinci minute ?
Ti-am adus ceva.
- E numărul de azi ? - Da.
Un cadou de la Franz Deutscher.
Băiatul ăla nu stie cât de generos e.
"Hitler e pregătit să cucerească Moscova."
Lumea intreagă si-a pierdut mintile !
Cu toate astea...
nu suntem pe cale de a câstiga războiul ?
Max ?
Unde mi-e prognoza meteo ?
Esti plină de minuni.
Am o idee.
Ce naiba crezi că faci ?
Hai, du-te !
Max.
Nu mai am zăpadă !
Bulgăreste-l, Max !
Ce Doamne iartă-mă faceti nătărăilor, aici jos ?
Rosa !
Avem o zăludă pe câmpul de bătaie ! Nu, nu !
Nu sunt inarmat !
Ăsta e cel mai nătâng lucru pe care l-am făcut vreodată.
Si uite ce figură fericită ai.
Ce facem după ce se topeste ?
Ai să stergi tu podeaua, scrofito.
N-o să se topească. E ger de crapă pietrele aici.
Nu stiu cum te descurci in fiecare noapte.
Vă rog, nu vă gânditi la mine.
Prostii, cu totii ne gândim la tine.
E cel mai frumos Crăciun.
E prima dată când serbez Crăciunul.
Acum stii ce ai pierdut, nu ?
Ar trebui să mergem la culcare.
Nu, Papa. Te rog.
Ascultă-l pe tatăl tău.
Poti să mai rămâi putin.
Esti prea moale cu fetita asta.
Vreau să-ti fac un cadou de Crăciun.
E tot ce am.
- Dar... - Deschide-o.
"Pentru Liesel... din partea lui Max."
Ce scrie aici ?
"Scrie."
Religia mea...
ne invată că fiecare vietate...
fiecare frunză, fiecare pasăre...
sunt vii pentru că au inlăuntrul lor cuvântul secret pentru viată.
Asta e singura diferentă intre noi si un bulgăre de lut. Un cuvânt.
Cuvintele sunt viată, Liesel.
Toate acele pagini albe...
sunt acolo să le umpli.
Dumnezeule.
O să moară ?
Taci !
Nu vreau să aud asemenea vorbe in această casă. M-ai inteles ?
Nu ne-am luat de la gură de aproape doi ani,
doar ca să moară asa.
E vina mea.
De ce e vina ta ?
A fost ideea mea să facem un om de zăpadă.
De ce l-am mai făcut ?
Pentru că asa trebuie.
Ai zis că n-o să pleci nicăieri, Max.
Mi-ai promis.
"Omul Invizibil...
de H.G. Wells."
"Străinul a apărut la inceputul lui Februarie...
intr-o zi de iarnă aspră...
pe un vânt tăios si un viscol cumplit.
Era ultima ninsoare din acel an.
[...] Si nimeni altcineva nu le va cunoaste...
până la moartea sa."
Sfârsit.
Max ?
"Capitolul Intâi."
Ilsa ?
"Ochii celor pe lângă care trecea...
păreau că-i străfulgeră fiinta si-i scot vina in evidentă.
Dar lucrurile ii scăpaseră de sub control.
Se eliberase...
si se indrepta din ce in ce mai repede către cumplita soartă.
"... era praful de pe podea...
avea sentimentul că hainele erau mai mult pe el, decât erau pe ea."
"[...] si realizarea subită că totul va fi in van."
- N-ai uitat nimic ? - Rudy !
Ce faci aici ?
Te spionez, normal.
Dă-mi-o !
Lasă-mă să ghicesc. Ai uitat unde e usa de la intrare.
Trebuie să recunosc, scrofito, ai mult tupeu...
să furi de la primar.
Vorbeste mai incet.
N-am furat, am imprumutat.
Orice ai "imprumuta"...
lasă-mă să mă bag si eu.
Nu e ceea ce crezi.
Atunci... despre ce e vorba ?
Imprumut cărti, atât.
Cărti ? Ai innebunit ?
Murim cu totii de foame si tu furi cărti ?
- Nu mai spune cuvântul ăla. - Dar niste mâncare ?
Te-ai gândit să te uiti si prin bucătărie ?
Nu.
Puteam plănui mai bine, dacă mi-ai fi spus si mie.
Imi pare rău, dar n-am putut...
Pentru cea mai bună prietenă, tii destule numai pentru tine.
Ce vrei să spui ?
Cine e Max ?
Cine e ?
Liesel !
Spune-mi care-i treaba !
Spune-mi, scrofito, cine e ?
E iubitul tău ?
Ce ?
- Asta crezi ? - Atunci, cine e ?
- Spune-mi, cine e ? - Nu pot.
De ce nu poti ?
E secret.
N-ai incredere in mine ?
Nu-i vorba de asta, Rudy. Pur si simplu, nu pot.
Dacă ti-as...
Dacă ti-as spune, ar trebui să fug in lume.
Si Papa ar trebui să fugă..
Dumnezeu stie ce i s-ar putea intâmpla lui..
"Lui" ?
Ascunzi pe cineva ?
Ascunzi pe cineva, asa e ?
Liesel !
Un scuipat pentru "da", doi pentru "nu".
Stiam eu !
Nu trebuie să afle nimeni, Rudy.
Vorbesc serios.
Poti avea incredere in mine.
Nu-ti face griji.
N-o să spun nimănui.
Ce n-o să spui nimănui ?
Salut, Steiner. Salut, proasto !
Ce tii la spate ?
Da-mi-o !
Lasă-l in pace !
Ti-am zis să mi-o dai !
Dă-mi-o !
Ce-i aia ? Ce era aia ?
Nu-i treaba ta, Deutscher.
Lasă-l !
Esti terminat, Steiner.
Mă duc să vă denunt.
Să denunti ce ? Că tin un jurnal ?
Stiu că puneti ceva la cale.
Haide !
Hai !
Ce vrei să faci ?
Stiu unde e. Am urmărit-o.
E ger, Rudy. O să mori.
Rudy !
Rudy ?
Rudy !
Rudy ?
Rudy, nu stiu să inot !
Rudy !
Te rog !
Am găsit-o !
Rudy !
Am crezut că ai...
Nu mai contează.
Acum ai incredere in mine ?
Da.
Atunci, ce zici de un sărut ?
Haide, vino. Vei ingheta aici.
Noapte bună...
hotomano de cărti.
Noapte bună, pestisorule.
I-am spus lui Rudy.
- Aici, pasează ! - Aici !
Ia uitati !
Ce vor să facă ?
Verifică beciurile. Au fost si la vărul meu aseară.
Ce caută ?
Putem continua ?
Haideti !
Aici ! Pasează-mi !
Te-ai scrântit ?
Trebuie să mă duc acasă.
Minunat !
S-a lovit.
Nu s-a mai plâns de asta.
N-am nimic.
- Mama ! - De ce strigi ?
- Vin incoace. - Cine ?
Vor să verifice beciurile.
Hans, vino repede !
- Ce e ? - Vine cineva.
Verifică beciurile.
Trebuie să-l ascundem.
Adu-l sus si bagă-l sub pat..
Max !
Haide...
Spuneti-mi, primiti pistol când intrati in armată ?
Mama !
Doamne !
Hans, lasă tot ce faci !
Wolfy, ce surpriză ! Ce mai faci ?
Vrei să vorbesti cu Hans ?
Hans !
Nu, nu... Verificăm beciurile oamenilor.
Liesel, vrei să-i aduci dlui Edel un pahar cu apă ?
Nu-i nevoie. N-o să dureze mult.
Ar trebui să-ti bandajezi rana.
Dumnezeule, Liesel ! Da !
Faceti-mi un hatâr si aduceti-mi trusa medicală.
- E chiar pe... - Unde e trapa ?
- Ce să fie ? - Usa de la beci.
Wolfa.
Am auzit că vii. Lucram dincolo, făceam niste curătenie.
De unde ai auzit ?
- Cine vine după haine ? - Doamna Schneider.
Dna Schneider, da. Ea ne-a spus.
Vino.
- Aveti lumină aici ? - Da, desigur.
Probabil voi arunca toate lucrurile astea.
N-o să credeti ce găsim prin beciurile oamenilor.
Nu m-ar surprinde.
Liesel se joacă mai tot timpul pe aici.
Ii tot spun să mai iasă la aer curat.
Până la urmă ce căutati ?
Ce-i asta ?
Una din pensulele mele.
Ar trebui să ai mai multă grijă de ele.
Stiti... Liesel nu mă ascultă deloc.
Tot nu ti-ai găsit de lucru, Hans ?
Nu prea e de muncă.
Ar fi trebuit să mă asculti si să intri in Partid.
Atunci nevastă-ta n-ar fi trebuit să-si rupă salele
să spele izmenele oamenilor ca să-ti pună hrană pe masă.
N-am dreptate, Rosa ?
Ba da.
Ce-i cu tine ?
Stiu că n-ai scăpat vreodată o ocazie să-l hulesti.
Păi...
dacă nemernicul si-ar misca fundul lenes si m-ar ajuta,
atunci poate mi-ar rămâne energie să-l hulesc precum merită.
Nu stiu cum de-o mai suporti alături.
Nici eu nu stiu.
Niciodată nu e prea târziu să ni te alături, Hans.
Deci ? Cum se prezintă beciul nostru ?
Perfect inutil. Tavanul e prea jos.
Prea jos pentru ce ?
Pentru un adăpost antiaerian. Trebuie să fie unul pe fiecare stradă.
Ar trebui să fiti mai cu băgare de seamă.
Am inteles, dle Edel.
Hans...
Si dacă moare ?
Nu-l putem lăsa acolo.
Mirosul ne va da de gol.
Hans, mi-e teamă.
Dacă se intâmplă...
dacă moare...
va trebui să găsim o metodă.
N-a murit incă.
Ai inteles ?
Doamna Hubermann ?
Trebuie să vorbesc cu Liesel.
Desigur. Liesel ?
Ce-ai făcut cu el, hotomanco ?
Cu ce, mamă ?
Nu mă lua cu de-astea.
Ti-am zis de sute de ori
să nu te atingi de el, dar mă asculti vreodată ?
Inapoi la teme.
Iartă-mă.
Mamă, ce s-a intâmplat ?
E vorba de Max, asa-i ?
Mi-a zis că asta-ti apartine.
Cine ti-a zis ?
S-a trezit. O să trăiască.
Mamă !
Ai grijă.
Iartă-mă dacă te-am rănit.
Nu mi-a venit altceva in cap să spun.
Stiu ce stupid a fost din partea mea. Stiu asta.
Ba nu, mamă, nu e asa.
Iti multumesc.
Ar fi bine să-ti stergi zâmbetul ăla de pe fată.
Du-te inapoi in clasă
si poartă-te ca si cum as fi vreo vrăjitoare rea, bine ?
Da.
Tine minte...
că eu...
Hai, du-te.
Vrei să te ajut să-ti iei zâmbetul ?
Iar dacă te mai prind vreodată făcând treburi din astea,
Dumnezeu mi-e martor că te spânzur de călcâie.
M-ai auzit, troglodito ?
M-ai inteles ?
Max !
Eram sigură c-ai să trăiesti.
La cât mi-ai citit, nu mi-ai lăsat liniste nicio clipă.
- M-ai auzit ? - Bineinteles !
Multumesc.
Asadar...
Ce mai face Rudy ?
Nu stiu. Rudy e o pacoste.
Mai rău decât un băiat pe care-l urăsti, e un băiat pe care-l placi, asa e ?
Liesel, e un raid aerian !
Haide, fugi.
Dar tu ?
O să stau aici. Voi fi bine.
Doar e un beci, nu ?
- M-ai auzit, scrofito ? - Da, mamă.
In timp ce 10.000 de suflete si-au ascuns fetele, tremurând de frică,
un evreu ii multumea lui Dumnezeu, pentru astrele ce i-au mângâiat privirea.
Asta e tot ce am, imi pare rău.
O păstram pentru intoarcerea sotului meu, dar...
Multumesc foarte mult.
E evreu. I-au găsit certificatul de nastere.
E "Lehman" cu un n, nu doi.
Vă rog !
Fiul meu e in armată.
Luptă pe front.
- Vă rog. - In masină !
Vă rog !
Doar mă cunoasteti...
Vă rog !
Mă cunoasteti. Vă rog !
Sunt german !
Vă rog...
Il cunosc pe omul ăsta de o viată. Cu totii il cunoastem.
E un om bun.
Cum te numesti ?
Hans Hubermann.
- Vă rog ! E un om bun. - Inapoi !
Papa !
Liesel !
Rudy !
Rudy.
Stai locului.
Unde mi-a fost mintea ?
Mi-a notat numele.
Hristoase pe cruce, ce am făcut ?
Ne-am distrus. Ne-am distrus...
Imi pare rău, Rosa.
Imi pare rău.
Nu inteleg.
Cu ce a gresit atât de mult ?
A reamintit oamenilor că sunt oameni.
Si nu-si poate cere scuze ?
Cui să-si ceară scuze ?
Lui Hitler ?
- Il vor aresta si pe el ? - Nu stiu.
Dar...
dacă vor reveni si mă vor găsi aici...
vă vor aresta pe toti.
Nu, Max.
Trebuie, Liesel.
Imi pare rău.
Dar mi-ai promis.
E pentru binele vostru.
Pentru binele familiei tale.
Dar tu esti familia mea.
M-ai tinut in viată, Liesel.
Să nu uiti asta niciodată.
- Nu vreau să mai pierd pe nimeni. - Dar eu nu-ti sunt pierdut, Liesel.
Mă vei regăsi intotdeauna in propriile-ti cuvinte.
Acolo voi trăi mereu.
Max...
Te rog.
Iti multumesc.
Poftim.
Sunt două pături si o pereche de ciorapi.
Ai si o bucată frumoasă de brânză pe care o tineam.
Rosa...
E a ta.
Vino, Liesel.
Las-o in pace.
Hans ?
Să-mi iau haina...
Dumneavoastră sunteti domnul Steiner ?
Poftim ?
Am venit să vorbim despre fiul dvs, Rudy.
Rudy Steiner.
Locuieste in casa următoare.
Ce treabă aveti cu el ?
A fost selectat pentru instructia de elită.
Va incepe in vară.
Imi pare rău, Barbra.
Hans Hubermann ?
Ce inseamnă "recrutat" ?
Ia uite ce mare te-ai făcut.
N-am remarcat.
Imi va fi dor de tine.
Toti pleacă...
Chiar si Rudy.
Rudy va fi bine.
Ai grijă de mama, da ? Nu-i puternică, precum se vrea.
- Stiu... - Bravo.
Papa ?
Să te intorci acasă.
Ce zici ?
Pantofii te dau de gol.
Si fata.
Vii ?
Unde te duci ?
Nu e clar ? Fug de acasă.
- Te-ai gândit bine la asta ? - Da.
Nu vreau să mor.
Na ! Cel mai bun motiv.
Rudy, unde vei sta ?
"Voi sta" ? Ce zici de"vom sta" ?
Nu te-am luat in serios.
Cum ai numi asta ?
Prânz la pachet ?
Ai mai luat ceva in afară de mingea de fotbal ?
Mi-e dor de tata.
Nici nu stiu dacă mai trăieste.
Nu sunt pregătit.
Vreau să fiu mare, inainte să mor.
Asta voia si fratele meu.
Imi pare rău.
- Nu eu am vrut asta. - A vrut cineva ?
Il urăsc pe Hitler.
Si eu.
Il urăsc pe Hitler !
- Il urăsc pe Hitler ! - Hitler e o pută de maimută !
Du-te naibii, Hitler !
Esti singurul care mi-a mai rămas, Rudy.
Hai să mergem acasă.
Bombele cădeau din ce in ce mai des.
Probabil că e just să spun...
că nimeni nu-l putea sluji pe Fuhrer la fel de bine ca mine.
A fost odată ca niciodată fantoma unui băietel,
căreia ii plăcea să se ascundă in umbra lucrurilor...
ca să nu inspăimânte oamenii.
- Ce-ai zis ? - Cine vorbeste ?
- Ce crezi că faci ? - Spun o poveste.
- De ce ? - Băiatul cui era ?
- Fata spune o poveste. - Vorbeste mai tare.
Ia-o de la capăt.
A fost odată ca niciodată fantoma unui băietel,
căreia ii plăcea să se ascundă in umbră,
ca să nu-i inspăimânte pe oameni.
Misiunea lui era să-si astepte surioara, care era incă in viată.
Ei nu-i era frică de intuneric,
pentru că stia că acolo este frătiorul ei.
Mai spune...
Noaptea, când intunericul ii cuprindea odaia...
ii povestea frătiorului despre ce făcuse toată ziua.
Ii reamintea de senzatia razelor de soare pe pielea sa
si cum se simte aerul la fiecare respiratie.
Sau senzatia zăpezii topite sub limbă.
Iar asta i-a reamintit fetitei, că ea incă trăieste.
Domnilor...
cum vă simtiti ?
Ia uite si la ăla. Au inceput să recruteze bunici.
Băi, bătrâne... ăia sunt dintii naturali ?
Impreună, au rămas in pădure si au privit răsăritul.
Iar când el a inceput să se piardă iarăsi in tărâmul umbrelor,
ea i-a făcut din mână pentru ultima dată.
Liesel...
Max ?
Max !
Troglodito !
Ce-ai de gând să faci ?
Max ?
- Liesel ! - Max ?
- Il cunoasteti pe Max ? - Liesel !
Il cunoasteti pe Max ?
Max ?
Il cunoasteti pe Max ?
Cară-te de aici, fetită proastă !
Liesel !
Nu te voi uita. Nu te voi uita.
Nu te voi uita.
Nu te voi uita, Max.
Liesel !
Iesiti din rând !
Liesel !
Semeni prea mult cu taică-tău, stiai ?
Si ce e rău in asta ?
Nimic.
Troglodito, vrei să ne jucăm ?
Nu, azi nu.
Atunci hai să furăm ceva.
Eu nu fur. Eu iau cu imprumut.
Atunci hai să imprumutăm bicicleta lui Franz Deutscher
apoi s-o stergem de aici.
Nu vezi că citesc ?
Incă esti supărată pe mine ?
Pentru ce să fiu supărată ?
Că te-am salvat.
Nu, Rudy.
Esti foarte curajos.
Papa !
Te-ai intors acasă !
Ce este, fetita mea ?
Fetita MEA.
E plăcut să te aud din nou cântând.
Nu mai aud cum trebuie.
Mă duc la culcare.
Să nu stati prea târziu.
Mi-a zis maică-ta ce ai făcut.
N-ar fi trebuit...
Poate că a trebuit.
Mă gândesc numai la Max.
Mă intreb pe unde e.
Si eu.
Nu sunt sigur care a mai fost rostul.
La tot prin ce a trecut el...
la tot ce am făcut noi.
N-am fost decât oameni.
Asta fac oamenii.
Liesel...
te-ai făcut mare.
N-am invătat decât că viata nu-ti oferă promisiuni.
Asa că mai bine as incepe.
Am incercat intotdeauna să trec cu vederea...
dar stiu că totul a inceput cu un tren...
cu putină zăpadă...
si cu fratele meu.
In afara masinii,
lumea părea desprinsă dintr-un glob cu zăpadă.
Iar intr-un loc numit Strada Raiului,
un om cu inima de acordeon si o femeie invelită in tunete
isi asteptau noua fiică.
A sălăsluit sub scările noastre, ca o bufnită tăcută, fără aripi,
până când si Soarele i-a uitat chipul.
Cartea plutea in josul râului,
ca un peste rosu vânat de un băiat cu părul bălai.
SCRIE
Pentru Max, cel care mi-a deschis privirea.
Noapte bună, Maiestatea Voastră.
Mi-a plăcut intotdeauna imaginea mea cu pelerină si coasă.
Intunecat si cumplit.
Din păcate, arăt mult mai obisnuit si mai comun.
Nimeni n-a dorit să distrugă o stradă ce poartă numele Raiului.
A fost o eroare de hartă.
Nicio sirenă n-a răsunat in acea noapte.
Mai intâi i-am vizitat pe fratii lui Rudy.
Le-am deslusit visele atât de simple.
Apoi, i-am sărutat mama.
Si am furat toată răutatea din inima lui Franz Deutscher.
Pe Rosa, am prins-o sforăind usurel.
As fi putut jura că am auzit-o făcându-mă nemernic.
Apoi, i-am simtit regretele
că nu poate impărtăsi mai multe din sufletul său mare.
Cât despre Hans...
Sufletul său era mai curat decât a unui copil.
I-am simtit dorinta pentru o ultimă notă la acordeon...
si i-am ascultat ultimul gând...
"Liesel."
Aici.
Trebuie putin impins.
Dă-mi mâna.
Mama ? Papa ?
Papa ?
Papa.
Rudy ?
Troglodito.
Liesel.
- Voiam să-ti spun... - Nu vorbi.
Vreau să-ti spun...
Te i..
Rudy ?
Rudy, Nu.
Rudy, trezeste-te.
Rudy, nu !
Trezeste-te, Rudy ! Rudy, trezeste-te !
Rudy, sărută-mă.
Rudy...
Sufletul său tocmai ce mi s-a rostogolit in brate.
In indeletnicirea mea,
ii găsesc mereu pe oameni in apogeul bunătătii sau a răutătii.
Le văd atât slutenia, dar si frumusetea.
Si mă intreb... cum pot ambele să coexiste ?
Liesel !
DOI ANI MAI TÂRZIU
TRUPELE AMERICANE OCUPĂ GERMANIA 1945
Max !
Am văzut atâtea lucruri mărete.
Am participat la marile dezastre ale lumii
si-am lucrat pentru cei mai mari răufăcători.
Si am văzut si cele mai mari miracole.
Insă, totul rămâne precum am spus initial.
Nimeni nu trăieste pe vecie.
Când am venit in cele din urmă după Liesel...
am simtit o plăcere egoistă,
stiind că si-a trăit cei 90 de ani atât de chibzuit.
In acest răstimp, povestile ei au ajuns in multe suflete.
Pe unele le-am aflat in trecerile mele.
Max, a cărui prietenie a dăinuit aproape cât viata lui Liesel...
Aproape...
In ultimele ei gânduri,
a revăzut lunga listă a celor care si-au contopit vietile cu a ei.
Cei trei copii...
nepotii...
sotul ei.
Printre acestia, arzând precum candelele,
se aflau Hans si Rosa, fratele ei...
si băiatul mereu cu părul de culoarea lămâii.
Am vrut să-i spun hoatei de cărti că a fost unul din putinele suflete
care m-au făcut curios despre cum e să trăiesti.
Insă in final, n-au mai existat cuvinte.
Doar pace...
Singurul adevăr pe care-l cunosc cu adevărat
este că sunt bântuit de către oameni.
Traducerea: Snake_Eyes & George Bectas
Titrări Team
Adaptarea Bubuloimare